Detta har hänt...
Jag raderade minnet av min bror ur våra hjärnor.
Du vet mer om Jarrod och vill inte att jag ska gräva vidare.
Du vill att jag ska vara mig själv och då är jag det till 100 procent.
Min bror kan besitta andra och få dem att göra saker mot sin vilja.
Q-vågorna sammanlänkar Kelly med Malefic. Hon kan se honom.
Vi måste sätta Kelly i säkerhet. Ge er av i kväll.
Här är en av Lex portalklockor. Använd den vid behov.
- Du kommer inte undan, människa. - Jag är ingen människa, broder.
Följ med frivilligt. Du ska inte få skada fler.
Att ens familj vänder en ryggen är nåt som verkligen sårar.
Du ska få lida som jag fick lida. Rör du mig så skadar du dig själv.
Det är därför jag är här.
- Vi är förberedda. - Du kan inte besitta oss.
Var inte så säker på det.
Agent Blake?
Nu, J'onn!
Synd'ark!
Hur mår du? Vi är snart hos faster Vi.
Att åka hem efter pappas bortgång räddade mig.
Jag vet inte vad som hade hänt om inte faster Vi hade funnits.
Jösses... Vad har hänt med stan?
Är det där ett fängelse?
Det är definitivt nytt.
Stig fram. Titta framåt.
- Marsiankontroller görs redan. - Malefic tar sig inte in här.
Vad fan hände? Malefic skulle inte kunna fasa igenom projektorn.
Och han kortslöt mentaldämparna.
Malefics hjärna är unik så att kalibrera utrustningen är...
Det där var vår enda chans. Han kan vara ute efter Kelly nu.
Det måste finnas ett annat sätt att spåra honom. Vi missar nåt.
Vad skrek han åt dig? "Synd'ark"?
Jag vet inte. Det är en dialekt jag inte känner till.
Inga fler misstag. Jag hämtar Verdex-strålen från vapenförrådet.
- Va?! - Alex.
Hank Henshaw skapade strålen för att döda gröna marsianer.
- Den är en sista utväg. - Henshaw hade fel om dig.
Men Malefic är den marsian som strålen skapades för.
Vi gör inget förhastat. Om vi hade haft strålen-
- så kunde Malefic ha besuttit oss och använt den mot J'onn.
Låt Brainy försöka hitta en lösning.
- Okej. Visst. - Utmärkt.
Jag justerar Phantom Zone-projektorn så att Malefic inte fasar igenom den-
- och kalibrerar mentaldämparna för att glömma mitt krossade hjärta.
Vadå?! Inget. Hur så? Vad har ni hört?
Vi kanske behöver Lena som förstärkning.
Vad är det, Nia?
William ljuger om att han är gift med en framgångsrik advokat.
Fotot på hans fru är en bild han hittat på nätet.
Artikeln han skulle skriva i London verkade skum-
- så jag astralprojicerade och skuggade honom.
Han fick ett hemligt meddelande och är inte på väg till London längre.
- Han ska till Mexico City. - Vem är han egentligen?
Han är en mystisk bluffmakare som ska träffa en viss Elena Torres.
- Hon kan vara hans nästa mål. - Bra jobbat.
- Var det Nia? - Hon har nya uppgifter om William.
- Ett till möjligt lönnmordsförsök. - Är nån i fara så borde du ge dig av.
- Säkert? Med Kelly...? - Jag är säker.
Vänta. Innan du ger dig av... Frågade Nia om mig?
Inte för att jag bryr mig. Eller inte bryr mig.
- Det är ingen stor grej. - Jag ringer Lena.
Javisst, Alex. Jag kommer.
Jag har isolerat problemet.
Lex anteckningar hjälpte oss att implantera tankar i hjärnan-
-men Q-vågsfrekvensen är fel.
- Det ger oss tusentals variabler. - Vi kan ha hittat en lösning, Hope.
Jag ska hjälpa DEO att gripa en grön marsian.
- J'onn J'onzz bror? - Han kan ta över andras tankar.
Tankestyrning med Q-vågor.
Malefics förmågor kan lära oss hur man implanterar tankar i hjärnan.
Då måste vi få studera honom. Det lär inte Supergirl gå med på.
Nej, troligen inte.
Faster Vis hus är som jag minns det.
- Malefic... - Vänta här.
Hallå!
Jag såg ungar springa in i skogen. Har de stulit nåt?
Jag tror att de gjorde sina läxor.
- Jag söker Elena Torres. - Jag beklagar.
Tack.
- Varför ville nån döda henne? - Hon var Obsidians chefsrevisor.
- Vårt moderbolag? - Och Williams.
Jag kollade upp registreringsnumret och fick en träff i polisregistret.
Sergio Ramos. Medlem i Intergang i Mexico City.
- Jobbar William för maffian? - Och utför visst lönnmord utomlands.
Vi måste ta reda på vad han visste om henne.
Eller vad hon visste om honom.
Bara så du vet så kommer det att göra ont.
Vi måste kalibrera strålen för en marsian, oavsett densiteten-
- så att han inte fasar igenom den. Börja fasa till 25 %.
- Sprock! - Det gick bra.
- Vad hände? - För mycket...
- Efter dämparna kan jag hjälpa till. - Vem var det som skrek? Brainy?
Jag löser det! Jag löser alltihop.
Ledsen. Vi behöver fler alternativ så jag hämtar strålen.
Alex... Snälla, låt bli.
Hur kan du försvara honom? Han förrådde dig.
Alla gröna marsianer slaktades i kriget på grund av honom.
- Jag är ledsen att han gör så här. - Var inte det. Det är inte ditt fel.
Det är mitt fel. Det känns hemskt att Kelly är i fara på grund av mig.
Jag är rädd att han ska utnyttja mig och hoppas att hon är i säkerhet.
- Jag låter inget hända henne. - Men du kan inte lova nåt.
Du försöker trösta mig, men jag mår inte bättre förrän monstret är borta.
Gör vad som krävs för att känna dig trygg.
Jag ger inte upp hoppet för Brainy.
- Allt har förändrats så mycket. - Vissa saker till det bättre.
Nelson Stewart är väl din gamla mentor?
Nelson lärde mig allt jag vet om journalistisk integritet.
Utgivare? Bra jobbat, Nelson! Så ska det se ut.
- Jag ringer polisen! - Släpp honom.
- Han snattade. - Inte om han är kvar i butiken.
Jag bad honom köpa det åt mig. Jag kan betala.
Ge tillbaka raviolin.
- Tack för det. - Du var väl i huset tidigare?
- Vad heter du? - Simon Kirby.
- Kul att träffas. Jag heter Kelly. - James.
Jag har läst om dig i tidningen. CatCo. Guardian.
- Här får ni maten. - Jag ska bara...
Min syster ska laga middag i kväll.
Hon är urusel i köket. Du gör mig en tjänst om du äter med oss.
Jag gjorde inbrott och du vill att jag kommer hem till dig?
Ja. Vi kan dela våra bekymmer. Så vad säger du?
ELENA TORRES LÄGENHET
Ursäkta, det var öppet. Elena Torres?
Ta det inte personligt.
- Du kunde ha gjort illa henne. - Supergirl?
Jag undrar... Behöver du andas?
Alex?
Supergirl kommer med en fånge. Förbered en cell.
Malefic? Du besitter nån för att undkomma marsiankontrollen.
- Släpp vapnet. - Du först.
Mycket bättre. Nu är min brors vän hans fiende.
Hon vägrar säga nåt om William. Nåt nytt om Malefic?
Inget än.
- Säkert att du mår bra? - Javisst. Tack för omtanken.
Nu ska du få veta mer om min brors brott.
- Pizzan är snart färdig. - Tack för hjälpen i butiken.
- Vem som helst hade gjort så. - Nej, ingen hade gjort det.
Ingen vågar riskera nåt för nån annan här. Men du gjorde det.
Det var asgrymt och osjälviskt.
Ska det se ut så där?
- Mår du bra? - Jag har bara huvudvärk.
Jag tar lite friskluft. Kan du ta hand om pizzan?
- Okej... Det ser inte så illa ut. - Jag gillar när det är bränt.
- Hur länge har du bott här? - I några månader.
- Ibland sover vi i skogen. - Var är dina föräldrar?
Jag har inte träffat min pappa sen jag var... fem.
Mamma åkte fast för stöld och domaren lät henne inte ens försvara sig.
Hon fick tio år för ett element värt 30 dollar.
Sen när började de utfärda så hårda straff?
Polisen, domstolen och juristerna vill hålla fängelset fullt.
- De tjänar pengar på det. - Har ingen ställt dem till svars?
Ingen vill säga nåt och riskera efterräkningen.
- Det är ingen idé. - Det är det visst.
- Man måste bekämpa orättvisorna. - Alla tänker bara på sig själva.
Inte om jag får bestämma.
Sprock! Jag gjorde strålen starkare istället för svagare. En gång till.
- Vänta en stund. - Utsätt dig inte för det här.
- Jag klarar mig. - Nej, du kan knappt stå.
Vi behöver all din kraft när vi möter din bror.
Jag hjälper Brainy så slipper Alex använda strålen. Rensa tankarna.
Du har inte bett om hjälp men får den ändå.
- Jag försöker sluta tänka på Nia. - Vad hände med dina känslolådor?
Lådorna höll mig från att utveckla ett riktigt förhållande.
Utan lådor är jag ingen bra pojkvän så jag har analyserat mig själv-
- för att kunna förändra mig för kvinnan jag älskar.
Jag ger dig inga relationstips men som forskare-
- så verkar du fast i en ändlös loop och du kommer att gå under.
- Det vore katastrofalt. - Ändra på en variabel.
Vad har du inte försökt med än?
Bett om hjälp.
Kan du...?
Kan du... hjälpa... mig?
Ja.
Ett litet uns av det där räcker långt för Nia.
Ge mig en polaritetsjusterare så sätter vi igång.
Skicka hit en fotograf. Vi har en kändis på besök.
- Hur är läget? - Jimmy Olsen. Vad gör du här?
- Vi har inte råd att anlita dig. - Jag har en story.
En kvinna fick tio års fängelse för snatteri, så jag grävde vidare.
Fängelset har många fångar som fick långa straff för ringa brott.
- De hade väl otur. - Otur?
- Verkar det inte som korruption? - Det är... komplicerat.
- Jag hade velat hjälpa... - Det var därför jag kom.
Journalister slåss för utsatta. Du lärde mig det.
Det är ditt jobb att avslöja korruptioner. Vad är det om?
Saker och ting har förändrats. Man försörjer sig inte på idealism.
Vissa tidningar kanske har makt-
- med ett konglomerat och en superhjälte i ryggen, men inte vi.
Att slåss för det enda rätta är alltid viktigt.
Fängelset håller stan i ett järngrepp.
Det är även det enda som håller stan vid liv.
Jag vill att de ska få det de förtjänar, men om jag trotsar dem-
- så förlorar jag annonsörer och mina 30 anställda förlorar jobben.
Åk tillbaka till National City.
Jag gillar tanken på att ha dig där.
Skönt att nån tog sig härifrån och jag är glad att det var du.
Min kontakt i Mexico City sa att bårhuset rapporterar avvikelser.
Elenas kropp var sönderbränd men skulle identifieras med en tand.
Den matchade inte.
Offret dog för två veckor sen av naturliga orsaker.
Var Elenas död iscensatt? Det kastar nytt ljus över mina upptäckter.
Jag kollade upp numren du hittade i Elenas lägenhet-
- och kopplade dem till ett bankkonto utomlands.
Nån har tvättat pengar med det och det står i två namn.
Dels Elenas och sen en anonym person.
- Tror du att det är William? - Kanske. Handlar det om förskingring?
Adressen på kontot är krypterad.
- Brainy kan knäcka den. - Eller så ber jag min vän göra det.
Är det känsligt mellan er? Han verkade konstig i morse.
Jag var rädd för det.
Jag var ärlig för att lösa våra problem, men det blev bara värre.
Vi kan nog lösa dem tillsammans, men han tror att det är upp till honom.
Du känner honom. Ibland ställer känslorna till det för honom.
Han behöver bara lite tid och få veta att du inte försvinner.
Kolla om din vän kan dekryptera adressen.
Jag hör med Alex och J'onn om de vet nåt mer på Malefic-fronten.
Vi är nära att knäcka det här.
Molnfria dagar kan man se Mars månar härifrån. Men inte i dag.
Jag vet vad du gjorde, J'onn. Du ljög för oss.
Du utsatte oss för fara för att hålla allt hemligt.
Du hjärntvättade bort minnet av din bror.
Jag ville berätta, men jag skämdes.
Jag berättade för dig hur jobbigt det här var för mig.
Jag tyckte att jag utsatte Kelly för fara-
- när du var fullt medveten om att det inte var mitt fel.
Det var ditt. Du övertalade mig att Malefic var ett monster.
Men han är ingen skurk som ger sig på folk.
Han är en skurk du skapade som ger sig på din familj-
- och du såg passivt på och lät oss lida av konsekvenserna.
- Jag vet. - Du kanske ville skydda din familj.
Och skydda Myr'nn.
Men du gjorde det för att det var lättare än att hjälpa honom.
Nej, nej...
Malefic är inget monster.
Du är det.
Alex... Alex!
Visst. Okej, tack.
Tidningen vägrar göra nåt men jag har goda nyheter.
National Citys bästa advokat tar sig an din mammas fall.
Tänk inte på arvodet. Jag betalar.
- När får vi träffa henne? - Jag bokar ett möte nästa vecka.
- Tänker du inte följa med? - Jag är bara här på besök, Simon.
Okej... Så klart.
- Varför stanna i den här skithålan? - Det är inte därför.
Jag fattar. Det är inte ditt problem.
Tack för hjälpen och maten.
- Vi ses. - Vänta... Simon.
J'onn? Vad är det? Är det nåt om Malefic?
"Synd'ark".
"Synd'ark" betyder syndare. Det var det Malefic skrek åt mig.
Nia använde sina drömkrafter för att finna sanningen om hjärntvätten.
Det var då vi upptäckte...
Min bror föddes inte ond.
Han hade problem och vi bannlyste honom.
Jag raderade Malefics existens ur våra minnen. Det var jag.
Jag rår för det här.
- Jag svek mitt folk och jag svek er. - Du har räddat oss oräkneliga gånger.
- Jag hade dött i fjol utan dig. - Men ändå...
Att radera honom ur våra minnen?
- Det är som att jag mördade min bror. - Men du minns honom nu.
Du riskerade livet för minnena och kan fatta annorlunda beslut nu.
Det var egoistiskt av mig att belasta Nia med min hemlighet-
-och att dölja det för dig och Alex.
Men jag är glad att Nia berättade. Ni förtjänar att höra sanningen.
Nia sa inget. Hon var med mig.
Det var Malefic. Han besitter Alex.
- Jag hittar inte Alex. - Hon har stängt av mobil och radio.
- Är projektorn och dämparna klara? - Jag har kalibrerat dem.
Vapenförrådet har tömts på anti-marsian-vapen.
Vi måste hitta Alex.
Jag kan försöka på mental väg.
Malefics psyke angriper marsianer och du riskerar att blottas.
- Du kan ta skada. - Det viktigaste är att hitta Alex.
Alex... Öppna ditt psyke för mig. Vi letar efter dig.
Vi vill att du kommer hem. Snälla, svara mig.
- Du gjorde vad du kunde. - Det räckte inte.
Jag vet att när Simon säger att det inte är mitt problem-
- så kanske det borde vara det. Ingen hjälper honom.
Hur är det?
Jag ser... syner. Jag trodde att allt var i huvudet-
- men efter det som hände på Obsidian så kan jag inte bara se Malefic.
Jag förenas med honom och ser vad han ser.
Han har Alex. Vi måste tillbaka till National City.
Vi kom hit för att undkomma Malefic.
När Guardian rycker ut, brukar du tänka dig för först?
- Eller ser du nån i fara och hjälper? - Det är annorlunda.
Så fan heller! Vi åker tillbaka med en gång.
Fan ta dig, Malefic! Var är hon?!
J'onn. Möt mig på planetariet.
Kom ensam.
Välkomna till Mars, där en storslagen civilisation-
- utplånades i det marsianska inbördeskriget.
En grön marsian lever nu på jorden. Martian Manhunter.
En ynkrygg som lät sin familj dö en plågsam död, och värre än så.
Han är här för att få sitt straff.
Alex! Snälla!
Jag vet att min bror styr dig. Om du hör mig så gör han också det.
Jag skulle aldrig ha bannlyst dig. Jag inser det nu.
Jag har levt på jorden i 300 år men aldrig funnit nån frid.
Kanske på grund av det jag gjorde mot dig.
Du förrådde oss inte genom att slåss för de vita marsianerna.
Vi svek dig när vi försökte ändra på dig.
När vi istället borde ha accepterat dig.
- Jag accepterar dig nu, broder. - Nej!
Du fick mig att rannsaka mig själv och jag hittade mina raderade minnen.
Du gjorde det för att bestraffa mig.
Men... Märker du inte?
Du har gett oss en andra chans. Det är inte för sent för oss, broder.
Det är inte för...
...sent!
Herregud! Vad har jag gjort?
Nej!
På Mars var du bara grym mot mig. Var kommer all förlåtelse ifrån?
- Från min familj. - Som vill förgöra dig!
Han skulle ha kommit ensam också.
- Det är över nu, Malefic. - Säg det till mina vänner.
- De blir styrda. - Sköldmatrisen, J'onn!
Skölden klarar inte eldkraften.
Vad är det där?
Vi tänker inte förlora dig igen.
Om taket rasar så dör alla här inne. Flyg, Kara!
Hjälp mig ur den, J'onn.
- Kelly, du borde inte vara här. - Vad är det där?
En utomjordisk bomb som synkats till Alex molekylära struktur.
Är du där, Supergirl? Du och Guardian måste samla in alla stulna vapen.
Kelly, du är den enda som ser Malefic, så hitta honom.
- Litar du på mig? - Ja.
Nu, Supergirl!
Det är Malefic i blåa jackan!
Malefic är tillbaka i Phantom Zone.
Ledsen att du inte kunde rädda honom. Jag vet att du ville göra det.
Jag hörde allt du sa till honom.
Jag önskar att han hade tagit till sig av vad jag sa.
Nu när jag minns igen, kanske jag kan ställa allt till rätta.
Hur kunde du tro att jag skulle säga såna saker om dig?
Troligen för att jag redan tänkte sakerna själv.
Du sa att ens karaktärsstyrka visas när man möter motgångar.
Jag vet vem du verkligen är.
- Vi hade inte klarat oss utan dig. - Jag gjorde knappt nånting.
- Du fixade dämparna och projektorn. - Det var kul att jobba som ett team.
- Nu när jag vet vem du är. - Du är officiellt en supervän nu.
Vi har tröjor och ett hemligt handslag. Jag ska lära dig det.
Vi tänker gå ut i kväll. Följer du med?
Jag har varit här hela dan och borde åka till L-Corp.
Ingen vila för geniet som räddar världen.
Nu när Malefic är borta så kan vi väl skippa frontlinjen-
-och fokusera på mys och Netflix?
Gärna det.
Ta den här som ett uttryck för hur mycket jag ber om ursäkt.
Helt perfekt, Brainy.
Jag vet inte hur jag ska lyckas vara mig själv-
- utan att ge vika för min tvångsmässiga sida.
- Vi kanske kan jobba på det ihop? - Jag går ingenstans.
- Pax! - Sa du "pax"?
- Skål för att alltid hålla ihop. - Skål!
Apropå det... Jag har gjort en del självrannsakan-
- sen jag lämnade CatCo för att ta reda på nästa steg.
Jag visste att jag ville fortsätta hjälpa människor.
Men jag lyckades inte komma på vad jag skulle lägga min energi på.
Sen kom min extremt kloka syster med ett jäkligt gott råd.
Hon sa åt mig att sluta försöka hitta svaret-
- och bara stanna upp och lyssna. Det var då jag hörde det.
Men det var ingen röst inifrån utan en ung kille i Calvintown.
Tyvärr genomsyras stan av brottslighet och korruption.
Han sa att det inte finns nån som vill hjälpa.
Ingen vill säga ifrån och göra det enda rätta.
Ingen vågar ta några risker. Då insåg jag vad jag måste göra.
Jag har kämpat för det goda på mitt flotta kontor i många år-
- och på National Citys gator som Guardian.
Men jag fick min start som en grabb med en kamera.
Kameran min pappa gav mig.
Bland folket. Det är där jag behöver vara.
Jag har beslutat mig för att återvända till Calvintown.
Jag flyttar hem för att visa stan att jag tänker slåss för dem.
Jag tänker köpa Calvintown Gazette.
Jag får inte jobba för en annan tidning, men jag får ändå ge ut en.
Vad ska vi göra utan dig?
Clark bad mig flytta hit för att hålla ett öga på dig.
Det var du som höll ett öga på mig. Du har aldrig behövt mig.
Inte då, och definitivt inte nu.
Vi kommer att sakna dig jättemycket.
Känslorna bubblar i mig och jag har ingen låda att stoppa dem i.
Försök med det här.
- Skål för James. - För James.
Nej. Skål för er.
Jag kan inte fatta att James flyttar. Jag förväntade mig en återkomst.
Jag är glad för hans skull. Han förtjänar det här.
Kara.
Vad är det?
Min vän har adressen vi kopplade till Elenas konto.
Den finns i National City.
- Hur fan tog du dig in? - Vad är det här?
- Gå härifrån och glöm det du såg. - Är du polisspanare?
Jag är journalist som du och jobbar för Times i London.
Jag kom för att granska Andrea Rojas. Du får inte bli inblandad i det här.
Om du är helt ärlig med mig så kanske jag går.
Jag känner till Elena Torres konto och vet att du iscensatte hennes död.
Jag vet att du låtsas ha en fru och känner till dr Jarrod och dr Stern.
Sluta försöka dölja dina spår och berätta sanningen för mig.
De var Elena på spåren och visste att hon läckte. Jag skyddade henne.
- Sergio Ramos från Intergang, då? - Sergio jobbar för Interpol.
- Varför avslöjar du inte Rojas? - Jag har inga bevis än.
Men efter två år lutar det åt en större konspiration än Al Capones.
Inget går att koppla till Rojas. Det är därför jag är på CatCo.
- Jag vill nå den innersta kretsen. - Du har varit svinig sen du dök upp.
Hur vet jag att du inte försöker mörka vad du egentligen gör?
Det svinet baserades på en lögn.
En identitet jag skapade för att inte få några vänner på CatCo.
Det är hemskt att vara oförskämd och att ljuga om vad jag sysslar med.
Nu när du vet kan jag åtminstone vara ärlig mot dig.
Du kan åtminstone förlåta mig.
- Jag tror inte att det lär hända. - Jag klandrar dig inte.
Jag skulle också hata mig så elak jag har varit för att komma nära Andrea.
Jag kritiserade ditt skrivande istället för att säga vad jag tycker.
Så mina artiklar är inte sentimental smörja?
Dina artiklar är ärliga och smarta. Jag kan inte skriva som du.
- Du har vunnit två Pulitzerpriser. - Bara för storyn.
Jag är en murvel. Du är en konstnär.
Lova att du släpper det här nu.
Jag vill inte att du blir indragen.
Oroa dig inte. Jag kan ta vara på mig själv.
Jag tror nog att du klarar av allt du tar dig för.
Helt otroligt att du kom tillbaka och att du köpte tidningen.
Vad kan jag säga? Jag gillar utmaningar.
Vi kanske kan rädda stan tillsammans.
Vet du hur en kamera fungerar?
- På mobilen? - Nej, inte på mobilen. En riktig.
Min pappa gav mig den här kameran och nu är den din.
- Tack, chefen. - Säg inte chefen.
Säg Jimmy.
Var är jag? Det här är inte Phantom Zone.
Du märker säkert att du inte kan fasa genom väggarna.
Men det är inget fängelse och jag är inte din fiende.
Jag tror att vi kan hjälpa varandra.
Subrip: TomTen
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.Com